I den mørke, mørke skov... lå et mørkt, mørkt hus.
Og i det mørke, mørke hus... var et mørkt, mørkt rum.
Og i det mørke, mørke rum... var en mørk, mørk kvinde.
Og i den mørke, mørke kvinde... var en mørk, mørk sjæl.
En sjæl så mørk... at intet kunne penetrere den.
Hverken lys eller kærlighed.
En længsel greb hende.
Et begær, hun ikke kunne forstå.
Men mørke lyster, der blev vugget i søvn...
...blev hurtigt vækket igen.
Skønt hun søgte lyset, var hun skabt til mørket.
Det var alt, hun kendte til.
Et lys voksede i hende.
Og da det var tid til at føre lyset til mørket
var også det opfyldt af mørke.
Hendes skrig af sorg gav ekko gennem den hjemsøgte luft...
...da hun vendte tilbage til den, hun havde gjort uret.
Men denne gang mærkede han den ondskab, der havde skabt hende.
Af mystik og tåge...
...steg hun frem.
En ånd af raseri og vrede.
Intet lys, intet sort. Intet hvidt.
Kun en mørk tørst efter rødt.
Mørke hører ikke til i lys.
Så den mørke, mørke kvinde... blev kastet tilbage ud i natten.
Det lader altså til, at den syge kvinde, som blev torteret i skoven
fortsatte med at leve i mørke.
Så I, der er på den anden side: Vær meget forsigtige.
For hun kan være der lige nu.
Hun kan gemme sig i de mørkeste hjørner i dit værelse.
Her er Rod Wilson. Velkommen til "Nightmare Radio"...
Hvor skrækhistorierne... aldrig slutter.
Jeg minder jer om, kære lyttere, at jeg altid er her og lytter til jer.
Jeg venter på, at I fortæller om jeres overnaturlige oplevelser.
Det er en meget speciel nat, for et kraftigt uvejr nærmer sig.
I sidder sikkert derhjemme og lytter til regnen, som pisker mod ruderne.
Og vinden, der suser i sprækkerne.
Mens vi venter på den første samtale, vil jeg fortælle jer en historie.
Jeg husker den første gang, jeg så et lig.
Det var min mormors.
Hun døde alene i sit soveværelse.
Man ringede efter en ambulance, men der var intet at gøre.
Jeg var otte år...
...og stod bag døren og så på i hemmelighed.
Jeg så min mor gå hen til mormor og tage noget i sin lomme.
Så lagde hun det over mormors øjne.
Jeg var meget bange.
Så bange, at jeg var ved at tisse i bukserne.
Men da jeg faldt til ro og så nærmere efter...
...indså jeg, at det var mønter.
To små mønter på min mormors øjne.
Senere spurgte jeg mor, hvorfor hun havde lagt mønter på mormors øjne.
Og hun fortalte mig det.
For længe siden troede folk
at en flod adskilte de levende fra dødsriget.
For at nå underverdenen skulle de døde krydse floden Acheron
på en båd, der blev styret af en mand ved navn Charonte.
Han forlangte en mønt som betaling.
Skikken med mønten levede videre i tusinder af år.
Og det her minder mig om en fortælling, jeg hørte i Australien.
En lille pige blev tvunget til at udføre en meget speciel og uhyggelig opgave.
Du må glemme din latterlige fobi.
Døden er vores levebrød.
Sæt nu du dør?
-Hvem skal så tage sig af mig? -Det er derfor, du må lære det.
Vi advarede hende...
Bær udstyret ind.
Hun faldt af hesten.
Vi stræber efter at give et indtryk af liv.
Det bliver det eneste minde, vi får om hende.
Mary.
Mary!
Mary...
Det hedder min datter.
Lad os gå i gang.
-Hvornår gik hun bort? -For to uger siden.
Jeg kan ikke!
Mary. Det vigtigste af alt er, at de ser levende ud.
Min lille pige... Lille skat!
Jeg sagde det til hende! Jeg sagde til hende, at hun ikke... Jeg sagde det!
-Du må overtage. -Nej, mor, det kan jeg ikke.
Du får dukken tilbage, når du gør, som jeg siger.
Det vigtigste er, at de ser levende ud.
Det... det lykkedes os ikke.
Vi vil gøre hende smuk.
Hun faldt af hesten. Halsen... Hendes hals...
Hun brækkede halsen.
Mary... min lille pige...
Utydelig...
Jeg tænkte bare...
...at hun skulle se mere levende ud.
Hesten dræbte min lille pige!
Er det ordnet?
Hun ser meget levende ud.
Og til Valentins Dag foreslår man krammedyr
eller kurven, som Bill fylder med godter, blomster eller silkeblomster.
Først til mølle!
Bill er tilbage fra markedet, og der er nye varer hver dag.
Glem ikke, at Bill's Holidays and Gift Shop har de rette blomster til bryllup,
årsdage, fødselsdage, patienter samt begravelser.
Bill's ligger på 704 East Jackson St. i Marianna.
Kvart over midnat, og I kan ringe til "Nightmare Radio"
og fortælle om jeres mest forfærdelige oplevelser.
Lad os se, hvem vi har med...
Hallo?
Er der nogen?
Det er en meget underlig nat, folkens.
Frygtelige ting kan ske i dag.
Det ligger i luften.
Hallo?
-Hej, Rod... -Wow, sikke en sexet stemme. Herligt!
-Hvad hedder du? -Mirna.
Var det dig, der ringede lige før?
Nej, det er første gang, jeg forsøger at kontakte jer.
-Hvor ringer du fra? -Minneapolis.
-Og hvor er du født? -Jeg er fra Kroatien.
Åh, Balkan, alle tiders. Hvad handler din beretning om?
Det skete faktisk ikke for mig,
men det er en af de underligste og mest foruroligende sager, jeg kender.
Men det er ikke overnaturligt.
Jeg lytter.
Det skete for en pige fra Saint Paul, i 80'erne.
Hun var en ung kvinde, som skulle møde sin drømmemand.
Hun var meget nervøs og meget pirrelig
og hun ville se betagende ud. Du er med, ikke, Rod?
Hun var længe om at vælge tøj og indså,
at han ville komme ti minutter senere.
Hun vaskede hår, men kunne ikke finde hårtørreren.
Og så gjorde hun noget meget, meget dumt.
Hun forsøgte at tørre håret i mikroovnen.
Med en skruetrækker slog hun sikkerhedsanordningen fra.
Så stak hun hovedet ind i ovnen og tændte.
Tro mig, hendes hoved eksploderede.
Dem, der fandt hende, sagde, at blodet havde sprøjtet op på væggene.
Der var hjernesubstans overalt.
Men er det ikke en moderne myte?
Jeg tvivler på, at nogen kan være dum nok til at gøre sådan.
Altså... forfængelighed kan få os til at opføre os tåbeligt...
Det gælder også mig. Jeg er ikke hævet over den slags.
Ja... jeg kan også være forfængelig.
Det er ikke forkert. Synes du, forfængelighed er forkert?
Det er jo en af de syv dødssynder. Det minder mig om en anden beretning.
Beretningen om en kvinde som hende i din moderne myte.
En meget forfængelig kvinde.
Og en dag stødte hun på noget, som hun slet ikke havde regnet med.
Skal jeg fortælle den?
Ja, tak.
Så lyt med, for det er lige, hvad jeg vil gøre.
Jeg kan se, at du er blevet skilt igen.
Hvem var det denne gang? Endnu en "boy-toy"?
Hvilken rolle spiller det?
Som møl ved en flamme - mænd ville dræbe
for at være sammen med en stjerne som dig.
Se, alle dine største øjeblikke. Der er de!
Los Angeles. New York.
Paris.
Tokyo.
Milano.
Gode Gud... Husker du Milano?
Der var ingen af os på toppen.
Jeg kan stadig høre Adam: "I får aldrig mere job her", bla bla bla.
Sikke en drama queen...
Mit livs lyspunkt.
Og efter alle disse år...
...har du stadig en 20-årigs hår.
Perfekte spidser.
Og en perfekt balanceret pigmentering.
Så...
Hvad gør hår så fascinerende?
Det er paradokset, skat!
For... hår er jo egentlig...
...noget dødt.
Så... hvordan kan noget, der er dødt...
...være så fuldt af liv?
Det er blødt.
Fint.
Det har en... ubeskrivelig varme, som bare...
...trækker en nærmere.
Det er et stærkt og snedigt redskab til forførelse.
Det kan tænde et smukt forhold...
Eller ødelægge et hurtigere, end det tager at trække hånden igennem det.
Ja... jeg ved det godt.
C'est la Vie!
Men...
...du har jo været heldig.
Hår som dit...
...ser man kun...
...yderst...
...sjældent.
Du behøvede ikke at arbejde for det.
Eller fortjene det.
Du blev... bare født, og voilà!
Der var det.
Jeg forsøger ikke at antyde, at mine...
...ekstraordinære... originale... styling-færdigheder
spillede nogen rolle for din middelmådige karriere.
Men på den anden side...
...er det svært at se, hvor du ville være, hvis det ikke var for mig.
Ikke sandt?
En amerikansk filosof sagde engang:
"De, der opnår større succes takket være medfødte færdigheder"...
..."har ingen moralsk ret til større lykke."
"For"...
..."færdighederne er værdiløse, indtil samfundet værdsætter dem."
Eller enklere udtrykt:
Du er blevet velsignet med enestående hår.
Takket være denne velsignelse...
...har du levet et godt liv.
Du har set ned på almindelige menneskers enkle, små liv.
Overbevist om, at du opnåede din succes ved egen hjælp.
Aldrig nogensinde...
...tænkte du på at dele din succes...
...med, du ved... almindelige mennesker.
Folk, der knokler løs i meningsløse møgjob...
...og i usle forhold.
Men i dag...
...kan du frelse dig selv.
Nu da dine gode gener ikke hjælper dig længere...
For, helt ærligt, så er resten dig faldet lige så heldigt ud.
Jeg tager ikke noget fra dig.
Jeg... redistribuerer bare det, der kan indsamles fra dig.
Jeg giver en anden...
...som måske bare er et hul i jorden...
...en chance for at stråle.
Jeg forstår din frygt.
Det gør jeg.
Tag det roligt.
Menneskehår kan tåle ti tons tryk.
Det skal nok gå.
Heldigvis for os...
...kan skalpen...
...det ikke.
SYLVIOS SALON 100% NATURLIGE HÅREXTENSIONS
Silvios hårextensions er de bedste på markedet.
Ingen tvivl om det: Helt naturlige!
Skift ikke kanal, for vi er tilbage efter denne reklame...
Dørhåndtaget falder af, når vi har efterårs- og vinterudsalg.
Vi starter lørdag med bukser og skørter,
som fremhæver figuren: Halv pris.
Kjoler til arbejde og fest: Halv pris.
Tøj til de unge: Halv pris.
Bløde, lækre bluser: Halv pris. Og, ja, fine smykker: Halv pris.
-Tre, to, en... -...i vores efterårs- og vinterudsalg.
Hallo?
-Dit program er noget lort. -Jaså?
Du må gerne fortælle hvorfor. Jeg ville gerne spørger om dit navn-
-men folk som dig plejer at ville skjule sig bag anonymitet.
Jeg har intet imod at sige mit navn. Jeg hedder Jules. Jules Keefer.
Og jeg kan gentage det, jeg sagde før: Dit program er fuldt af lort.
Vil du sige hvorfor?
Du anvender kun beretninger om ting, der ikke findes.
Du sidder bare og fylder folks hoveder med skidt.
-Ånder skræmmer dig nok ikke. -Nej da. Virkeligheden er værre.
Det er jeg enig med dig i, Jules.
Der sker ting i hverdagen, som er helt forfærdelige.
Meget værre end nogen skrækfilm.
Talemåden er faktisk sand: Virkeligheden overgår ofte fiktion.
Men mine lyttere foretrækker de andre beretninger.
Ja, men dine lyttere er ikke særlig kløgtige.
Okay, Jules Keefer... Hvad siger du til det her?
Lad mig fortælle dig en historie fra det virkelige liv.
Den mest ægte og uhyggelige beretning, du nogensinde får at høre.
Ingen spøgelser. Ingen hjemsøgte huse.
Kun selve livet.
-Har du hørt om Willie Bingham-sagen? -Nej.
Det tænkte jeg nok.
Tag sikkerhedsselen på, Jules Keefer.
Forbered dig på en historie, som gør, at du ikke kan sove i nat.
Jeg kan huske to Willie Bingham.
En, der blev bleg af skræk, da dommen blev læst op.
Og den anden, efter en serie amputationer.
Den første er visket væk af den andens smertefulde fokus.
Jeg var den allerførste operationskonsulent.
Udnævnt ifølge statens nye linje vedrørende dødsstraf.
Min opgave er at sikre, at gode plejerutiner overholdes,
så fangerne ikke rammes mere end normalt af amputationerne.
-Vil I fjerne min hånd? -Korrekt.
Glem det!
De er faktisk en morder.
Hallo! Vagt! Hallo!
Nej, det er ikke retfærdigt!
Ja, jeg dræbte pigen, men jeg var ikke mig selv!
Det var sprutten! Og narkoen.
Det var skyld i noget forfærdeligt.
De sagde, at jeg lemlæstede hende! Jeg ville aldrig...
-Indgreb et er mest symbolsk. -"Symbolsk"?!
Ja, men så er der jo ingen grund til bekymring, vel?
Jeg skal sørge for, at De ikke udsættes for mere smerte end nødvendigt.
Kan de ikke gøre som før i tiden? Bare henrette mig! Få det gjort!
Man vil statuere et eksempel. Det er en mulighed for belønning.
Man forventer en strafnedsættelse ved det andet eller tredje indgreb.
"Tredje"?
Kom nu.
Dæk ham til, tak.
Overlevende familiemedlemmer afgør, hvor langt indgrebene skal gå.
Fortsæt.
I skal fortsætte.
Sådan her går det, når man begår forbrydelser!
Opfør jer ordentligt, børn! For det her ønsker I ikke.
Nej... sådan her vil I ikke have det!
Marker.
I marts blev mr Binghams højre arm og venstre ben amputeret.
Fortsæt.
I kan fortsætte.
Mr Bingham...
Jeg kan ikke mærke noget.
Hvor er min tilsynsførende?
Da indgrebene fortsatte
blev mr Bingham fremvist for stadig sværere tilfælde i statsskolerne.
Hans hænder...
Opfør jer nu ordentligt.
Hvis I ikke vil se ud som mig.
SUT PÅ DEN!
Selv om mr Bingham kom sig godt fysisk
så det stadig mørkere ud for ham, da det tredje indgreb nærmede sig.
Drengene ovenpå er meget tilfredse med dine fremskridt, Willie.
Jeg tror ikke, at familien vil fortsætte.
Man amputerede mr Binghams venstre arm og højre ben ved det tredje indgreb.
Alle opgaver har besværlige indslag.
Nogle gange har jeg svært ved at se meningen med det hele.
Morder!
Misfoster!
Spændingerne stiger i hele landet.
Protester blussede op i dag over det, mange kalder
en ond og barbarisk straf.
I centrum for alt dette står den 38-årige fange William Bingham
som blev dømt for voldtægt og mord på en skolepige...
Det ser godt ud.
I kan fortsætte.
Mr Bingham fik fjernet en nyre og en lunge.
Fangers organer står for en lille, men vedvarende indtægt for private fængsler.
Sygeplejerske!
Ja, mr Bingham?
Er det mit højre ben, de tager nu, eller mit venstre?
Det er... Deres venstre ben, mr Bingham.
-Venstre ben. -Venstre ben.
Fem måneder senere blev der givet ordre om et femte indgreb.
Nej, gør det ikke!
Rolig, mr Bingham... Det er snart overstået.
Mr Bingham skulle fratages sin diller.
Willie...
Er du okay?
Har du smerter?
Willie?
Efter den dag så jeg ham ikke græde mere.
Og han har heller ikke talt til mig.
På vej ind til sit sidste indgreb viste han slet ingen følelser.
De fjernede hans ører... hans næse og tungespids.
Laser fjernede al hårvækst.
Nu har vi klaret det hele, Willie.
Det var for fem år siden.
Mr Binghams stue er den sidste på overetagens sydside.
Lyset er altid tændt.
Og jeg ved, at han er der. Han ser op mod loftet.
Dødstille.
Bortset fra den sidste uge i hver måned.
Da besøger mr Bingham og jeg gymnasierne.
Nå, var den fortælling god nok?
Det er løgn. Det der er aldrig sket.
Tjek det på nettet, fjols. Smut nu, jeg har fundet mig i dig alt for længe.
Hallo?
Hej, Rod.
-Hvad hedder du? -Melissa.
Og fyren, der ringedelige før, var en skiderik.
Dit program er alle tiders.
Tag det roligt. Jeg taler med mange idioter, det indgår i jobbet.
Nu koncentrerer vi os om vores samtale. Har du en dyster historie at fortælle?
Det har jeg faktisk.
Jeg lytter.
Jo... for nogen tid siden begyndte min datter at få danseundvisning.
Min mand havde en ven,
som underviste hende i et meget gammelt teater.
Jeg tog med et par gange, og det var et mørkt og dystert sted.
I starten var min datter glad og nød det
og hun gjorde hurtige fremskridt.
Men så blev læreren syg og døde kort efter.
Han blev afløst af en yngre lærer... men det var ikke det samme længere.
Min datter mistede lysten til
og passionen for dansetimerne.
Og hun sagde, at der skete underlige ting.
Som at hun fra scenen så en underlig skygge bagest i salonen.
Så vi blev meget bange
og sagde "nej, du må ikke fortsætte på teatret".
Rod? Hallo, er du der?
Ja, jo, jeg er her... Marta.
-Undskyld...? -Din beretning...
Den minder mig om "Den spanske danserinde" - kender du hende?
-Det tror jer ikke. -Så skal jeg fortælle dig den.
Da jeg var 14 år...
...døde mine forældre.
Kort derefter kom den for første gang.
Smerten.
Den var forfærdelig.
Og det...
...var kun starten.
Men du har det godt nu?
Tja, jeg har lidt kvalme...
...men det skyldes sikkert noget, jeg har spist.
Om nødvendigt kan jeg komme og hente dig om en halv time.
Det er ikke nødvendigt.
Jeg ville hellere være sammen med dig,
men nogle gange skal jeg arbejde om aftenen.
Det er i orden, Luis.
Jeg vil ikke lyde kontrollerende, og jeg er ikke din far...
-Har du købt blomster? -Ja, tag det roligt.
-Hvide tusindfryd? -Jeg er ikke dum.
-Prøv nu at slappe af. -Okay.
Jeg kom lige i tanke om, at jeg kan overnatte hos naboen...
Vil du nu ulejlige andre?
Du er gammel nok til at bo sammen med en.
Ja.
Tag det nu roligt.
Og ring, hvis der er noget. Jeg kommer sent hjem.
Sid ikke oppe og vent på mig, sørg for at hvile dig.
-Okay. Vi ses i morgen. -Vi ses.
Og husk, at jeg elsker dig.
Hvordan har du det? Du ser ikke rask ud.
Jeg har det fint.
Jeg ved, at du har det svært lige nu. Vil du snakke, så sig til.
Nej tak, det er jo allerede sket.
Husker du din første optræden?
Du var meget nervøs, og jeg sagde: "Bare hop ind på scenen!"
Det gik rigtig godt!
Jeg er nødt til at gå.
Hvis noget skræmmer dig, så mød det - skjul det ikke.
Så bliver det værre.
Jeg skal nå bussen.
Nej, nej!
Marta? Marta?
-Luis! -Marta!
-Du skal komme nu! -Fald nu ned.
-Der er nogen i huset! -Du skal tage det roligt.
Træk vejret roligt.
Jeg ved ikke, hvad der er sket, men du må stole på mig.
-Marta. -Hvad?
Hør nu efter: Åbn døren.
Hvad?
Åbn døren, Marta. Kom nu.
Jeg ville aldrig lade der ske dig noget.
Jeg siger det hele tiden: Du er ikke en lille pige nu, du er en kvinde.
Så opfør dig som en og luk mig ind.
Marta!
Sådan, min datter.
Åbn døren.
Alt bliver godt.
Jeg elsker dig.
Marta... tilgiv mig.
Du ved jo, at jeg elsker dig over alt. Det har jeg vist dig, ikke sandt?
Nej!
Marta... du er ikke en lille pige.
Du er en kvinde nu.
De værste monstre skjuler sig under huden på ens nære og kære.
Jeg var 16 år sidste gang, han kom.
Smerten kom ikke tilbage.
Aldrig mere.
Særlige pensionistrabatter og gratis bus fra udvalgte steder!
Ring til Deres rejsebureau og rejs i morgen!
Det bliver Deres livs eventyr på Bahamas!
Nu har Møbelmesteren udsendt sit udsalgs-katalog!
Og det er fuldt af gode tilbud til alle rum!
Tv-apparater, videoer, køkkenudstyr og Møbelmesterens madrasudsalg!
Gratis krus med alle køb!
I nat, kære lyttere, forgår der virkelig nogle utrolige ting.
Jeg må indrømme, at jeg er lidt bange.
Jeg bilder mig måske ting ind...
Er det nogensinde sket for dig?
Da vi var børn, samledes vi og fortalte skrækhistorier.
Når aftenen var slut, kunne ingen af os sove.
Fantasiens kraft er meget farlig.
Men vent... Nu kommer der en ny samtale.
Hallo?
Hjælp mig. Hjælp mig!
Jeg har brug for hjælp.
Hallo? Hvem taler jeg med?
Jeg er meget bange... Jeg har brug for hjælp!
Er det her en spøg?
Hjælp mig!
Okay, men fald nu ned. Hvad er der sket?
Han vil dræbe mig!
-Hvem? Hvem vil dræbe dig? -Han vil dræbe...!
Hallo?
Hallo?!
Wow.
Jeg ved ikke, hvad der skete her...
Barn: Hvis det der ikke var telefonfis, og hvis du hører det her:
Ring 112, okay? De kan hjælpe dig meget bedre og hurtigere, end jeg kan.
Jeg ved ikke, hvad du hedder, hvor du bor, ingenting.
Vi er nødt til at fortsætte.
Jeg venter på jeres samtaler.
Der er sket meget i aften, og vi har hørt nogle gode fortællinger.
Det er vist tid til "Ugens emne".
I nat retter vi blikket mod skove.
Som I ved, er vi omgivet af skov, og her er mange afsides og dystre steder.
Har I prøvet at fare vild i en skov? Har I set noget underligt?
For at få os i rette stemning vil jeg fortælle en uvirkelig historie.
Hovedpersonen er en jæger...
...som tilfældigvis befinder sig midt ude i skoven.
Han jagede hjorte...
Men netop denne dag...
...stødte han på noget helt andet.
Noget, han aldrig kunnet have forestillet sig.
Du må ikke fortælle nogen om det her, før jeg ved, hvad vi skal gøre, okay?
Jeg tager hende med til hytten nu og ordner det hele. Jeg bliver rig.
Jeg kommer til at tjene mange penge. Vildt mange.
Jeg overvejer at køre rundt med hende til alle cirkusser...
Jeg bliver skiderig!
Jægeren blev den jagede.
Og nu spørger jeg jer derhjemme:
Hvad synes I?
Mange af os tror stadig, at havfruer findes,
og at de stadig er iblandt os.
At de lurer i de dybeste og mørkeste vande.
Så vær meget forsigtig, næste gang du vil tage dukkert i en sø.
Nu fortsætter vi med næste samtale.
Hallo?
Hjælp mig.
Okay, tag det roligt.
Jeg vil hjælpe dig, læg ikke på.
Sig, hvad du hedder, og hvad der er sket.
Der er ikke tid. Han vil dræbe os!
Han er helt vanvittig i aften, så hjælp os!
Fald nu ned. Giv mig adressen, så jeg kan ringe til politiet!
Hvad er din adresse?
Beagle...
Fire, nul, et.
Jeg kunne ikke høre dig rigtigt.
Beagle Avenue... fem, fire, nul, et!
Det stemmer ikke. Det er jo vores adresse.
Det er selvfølgelig en spøg!
En forbandet spøg, ikke?
Kom nu!
Hjælp!
Hjælp mig...
Far!
Og til Valentins... Valentins... Valentins dag
foreslår man krammedyr eller kurven, som Bill fylder
med slik, blomster eller silkeblomster.
Først til mølle!
Bill er tilbage fra markedet, og der er nye varer hver dag.
...når vi holder efterårs- og vinterudsalg.
Der er ikke tid. Han vil dræbe os!
Han er helt vanvittig i aften, hjælp os! Han vil dræbe mig!
Noget af det mest uhyggelige er, at nogen kommer ind i ens hjem.
Når nogen bryder ind i vores hjem...
...vores eneste tilflugtssted.
Det var præcis, hvad der skete for Lydia,
en ung englænder, da hun kom hjem alene.
Hallo?
Katie?
Rolig, det er kun en drøm!
Stop nu!
Det er her... han kan se dig!
-Der er ingenting. -Han står jo der!
Det er det samme hver aften! Nu er det blevet for meget!
Du gør mig bange! Stop nu!
Bag dig...
Katie?
Hjælp mig... Hjælp mig!
Far!
Beagle...401...
Velkommen til "Nightmare Radio".
Jeg hedder Rod Wilson...
...og midt i uvejret skal vi fortælle skrækhistorier.
For skrækhistorier... slutter aldrig.
Tekster: Torben Christensen